Hej, Uzmi!
HILJADU OBLAKA MIRA... PREKRILI SU NEBO. VOLI. TVOJA LJUBAV BIĆE VEČNA.
Zdravo.
Kuda ćeš?
Kući.
U ovoj zgradi, u koju gledaš.
I šta?
Evo.
Uzmi.
Nećeš?
Kada ćemo se videti?
Nazvaću te.
Evo, uzmi.
Dosta je.
Alo...
Kako si?
Dobro sam, a ti?
Dobro sam.
Da.
- O čemu se radi? - Zdravo.
Vidi.
"Jednom se u očima njegovim pojavila vatra...
te su oči pronikle u moju dušu...
Videla sam kako ga napušta život...
Onda me je on poljubio...
I ja sam potrčala za njim, doslovno bezumna..."
Tebi se jako sviđa ta pesma?
Zašto?
Ona te podmlađuje.
Da?
Da, izgledaš kao dete.
Zašto tako kažeš?
Ne znam... Ipak ne, znam.
Tebe traže.
Ko?
Onaj momak. Hernando.
Pa, deco. Šta ćete naručiti?
I šta?
Nazvaću te.
Ti moraš da ideš?
Da.
Idem kući.
Vidimo se.
- Dobro. - Šta?
- Ne, sve je u redu... - Vidimo se.
Možda, sutra?
Dobro.
Sutra u pet na mostu...
Zdravo.
Bruno,
gde stanuješ?
Sjudad Acteka.
Šta tražiš?
Ne znam naziv, ali to je muzika iz španskog filma.
Onaj o siromašnoj devojci koja lepo peva.
Ona upozna momka i postane slavna.
Onda ona počne da pije i izgubi sve.
Daj da vidim.
Ova?
Ne... To nije ona. Osim toga film je jako star.
Ova?
Ne... To je stari film o devojci.
I uopšte, u filmu se ta pesma čuje tri puta.
Peva se otprilike ovako:
"Muškarac koji za strah ne zna zakleo se, da će me voleti do groba...
Njegove crne oči proniknule su u moju dušu...
i ja sam videla, kako život..."
Čekaj malo...
Mirela, dođi ovamo!
Šta se dogodilo?
Da li znaš ovu pesmu?
"Muškarac koji za strah ne zna zakleo se, da će me voleti do groba...
Njegove crne oči proniknule su u moju dušu...
Ova "Draga, rekao je on, zaslepljen strašću..."? Da?
- Da. - Potraži u ovoj kutiji.
Već sam tamo tražila.
Daj ja ću. Pomeri se.
Je li to ova?
Da, ta je.
Da li je ploča ispravna?
Naravno.
Šta je bilo? Hvataj se posla...
Dole te čeka nekoliko kutija.
Ej, Heri!..
Dođi ovamo.
Drži. neko je ostavio ovo za tebe.
Ko?
Ne znam. Neki momak.
Ovo je od njega?
Reči - uvek su znak kukavičluka.
Ali ipak, one su neophodne.
Bojim se... Bojim se da ću ti naneti bol... Ne želim da ti nanesem bol.
"Muškarac koji za strah ne zna zakleo se, da će me voleti do groba...
Njegove crne oči proniknule su u moju dušu...
Tvoja ljubav je moja sudbina...
Tvoja ljubav je moja sreća...
Tvoja ljubav je moj život, rekao je on i zakleo se.
Zakleo se da će me nositi u svom srcu...
preko granice bola i naslade...
i posle tog divnog obećanja...
postala sam žena."
"...Draga, rekao je on, oslepljen strašću...
Draga, ti ispunjavaš moj život iluzijama...
Dozvoli da prinesem tvojim usnama...
Božansku vatru poljupca..."
Teško mi je da razmišljam o usamljenosti,..
kada nisi pored mene...
Boli me, što te više neću videti...
Ti nisi sa mnom, i to mi pričinjava bol.
Hoćeš li da pođeš sa mnom?
Danas ne mogu. Sutra rano ustajem.
I šta sad?
Šta se dogodilo?
Da li se osećaš dobro?
Stvarno?
Hej, hej, sačekaj...Hej, sačekaj!
Pij, hajde.
Pa, dobro. Zar je tako loše?
Dobro, dobro. Još malčice. Još samo malo.
Ne brini se. Ostavi ga...
Bol, koju si pretrpeo, - to je ulica, kojom će drugi morati da prođu...
Čak i oni, koji ništa nisu skrivili.
Ljudi moraju da shvate, da je njihova dužnost - da budu sretni.
To je od njega?
Ne misleći o nesretnoj ili sretnoj budućnosti,..
sačuvaću ću tvoj glas za sutra...
Jednom ćemo postati stranci.
Ništa ne pričinjava toliku bol...
Ništa, osim ljubavi.
...Naravno, nesretan sam. Ljudi probaju da dobiju svoje po svaku cenu.
Ali život nije uvek takav, kakvog želimo da ga vidimo.
Volimo ljude zbog onog što im dajemo.
Glupan, ja sam pokušao da im dam ono što se nikad ne dobija zauzvrat.
Mislio sam da će mi se ljubav uzvratiti...
Kakav kreten!
Zašto nije došao?
Zašto mi je rekao ove stvari?
Nastavi da gledaš u nebo. Tajna je u tom da se držiš dalje od mržnje.
Mi smo ništa.
Ali On... On je Car careva.
Hej... Hej, vreme je da ideš.
Zaspao si. Već je dan.
Evo.
Ne gledaj tako. To je za tvoje dobro.
Kroz ove zidove sve se čuje.
Prisluškuju me. Uzmi.
Nazvaćeš me?
Da.
Sigurno?
Da, sigurno.
Loše mi je.
Odvratan sam. Natopljen egoizmom.
Ja to znam. Nema se tu ničim ponositi.
Ne tražim da me shvate...
Ja na to nemam prava.
Šta se dogodilo?
Ništa. Prolazio sam ovde.
Gde si bio?
Pa tako...
Ćime se baviš?
Radim kao fizikalac u centru.
A još?
Šta još?
Čime se još baviš?
Samo tim.
Zašto si došao ovde?
Treba da se vratiš kući...
Završi s tom glupošću o nezavisnosti...
Dakle, šta ti treba?
Evo.
Šta je to?
Pročitaj.
...Nadvladao sam strah i skamenjenost,
da bi napisao ovo...
Misli o tebi upravljaju sa mnom...
Sada mogu da verujem u budućnost.
Ali sad to ne mogu da uradim...
Ovo je jako glupo.
Znaš li gde da ga nađeš?
Ne.
Imaš li njegov broj?
Slušaj...
...Sjudad Acteka...
On mora da dođe ovamo.
Mama?
Šta se desilo?
Pogledaj se samo. Ličiš na skitnicu!
Bože, kako si porastao.
Sasvim si drugi čovek.
Nećeš ništa da mi kažeš?
Zašto si onda došao?
Mogu da zamislim kako si živeo...
Zašto si napustio školu?
Ti verovatno živiš okružen beskućnicima.
Ako nećeš da učiš, makar nađi pristojan posao.
Nešto što ima budućnost. Naprimer, trgovina.
Sigurno nemaš ni pare.
Kako da imaš kad po ceo dan skitaš po ulicama?
Hoćeš da jedeš?
Uzmi.
Uzmi. Trebaće ti.
Ne treba mi novac.
Juče si bo tako sretan, a danas si tako tužan...
A?
Šta znači "tužan"?
Mene nećeš prevariti. Vidim ti u očima.
To je ljubav...
Šta se dogodilo sa onim momkom koji je dolazio s tobom?
Ko te je tukao?
Ti stvarno ne gledaš s kim se petljaš?
Hajde...
Hleb smajuje bol...
Ti voliš ove zemičke...
Kakav je ukus?
Kaži...
U čemu je stvar?
Sedi, sedi! Onda gazda neće primetiti.
Već?
Ne...
...treba još dugo čekati.
ja sam tek u drugom mesecu.
Nadam se da nisu blizanci.
A tvoj prvenac je s tobom?
Ne...
Bolje mu je s mojom mamom. Uostalom, šta će mi on ovde?
Ne znam šta se može desiti, kad budem nemoćna.
Otpustiće me.
No, ovaj mališa treba da bude sretan. On nije kao mi
On će studirati i zarađivati pare.
On je moja jedina nada...
...ja sam dužna da ga ogradim od svega ovog.
Ali kako?
Ja sam sve što on ima...
Šta ti je to tamo? To ti je od njega?
Hoću da te volim večno. Svakim danom sve više i više.
Okovi ne oslobađaju.
Oni pročišćavaju.
Šta?
Šta znači "pročišćavaju"?
Dođi kasnije, pričaćemo.
Ej...
Šta?
Osećaš?
Ej!
Zaštita?
Hvala!
Ti si jako dobar.
Kako se zoveš?
Herardo.
Ja tebe znam.
Juče sam te gledala iz moje kuće.
Vidi, iz one tamo.
Šta si ti radio
Ništa... Čekao sam druga.
Starog druga?
Ne. Jedva ga poznajem.
Ne uzbuđuj se. Ništa ne traje večno...
Ni sreća, ni bol...
Ni život, takođe.
Jednom ćeš se probuditi i njega se nećeš sećati.
Ovo ne traje dugo.
Iako ja to hoću.
Ja hoću da pamtim sve.
Svaki trenutak. Zauvek. Zauvek.
Svakog dana osećam tvoje prisustvo. Tužan sam zbog toga što ti nisi sa mnom.
Nedostaje mi snaga i hrabrost.
Sve zato, što te volim.
Ja znam, da ću napraviti samo gore.
Ali ne sada...
Ne danas.
"Umirići, on mi se nasmešio i rekao:
Draga, rekao je on, zaslepljen strašću.
Draga, ti ispunjavaš moj život iluzijama.
Dozvoli da prinesem tvojim usnama...
Božansku vatru poljupca."
Ćekala sam nedeljama. Noćima sam gledala u telefon i čekala, kada će on zazvoniti.
Čunilo se da će se plafon srušiti na mene.
Davno ga nisam videla ali često ga spominjem.
Ponovi i ponovo pokušavam da shvatim, šta se desilo...
U jedno sam uverena: jednom će se on vratiti.
On je rekao da me voli.
On mora da se vrati. Jednom će se vratiti.
Ne znam šta da očekujem od života.
A ti?
Zdravo.
Da li je sve u redu?
Uzmi.
Nazvaćeš me?
Bože, kako si porastao.
Sasvim si drugi čovek.
Znaš li gde da ga nađeš?
Jednom ćeš se probuditi i nećeš ga se sećati.
Ovo ne traje dugo.
Mene nećeš prevariti. Vidim ti u očima.
To je ljubav.
Mi smo ništa. Ali On...
On je Car careva.
Biću sa tobom.
Ne bojim se, zato što znam da ćeš ti biti sa mnom.
Ja znam da ćemo jednom mi biti zajedno.
Ovo je stvarno. Isto kao i ljubav.
Ja ti nanosim bol. Ja te volim.
Ne znam koliko dugo mogu biti s tobom.
Preveo Mita